Tekstityksen versionumero: 1.2 Päiväys: 23.10.2006
Suomennos: unltd, Aveil, Hönö, Dille, BarFly83, Platypus ja Chip
Oikoluku: Aveil
MONSTERITALO
Hei, aita!
Hei, lehdet!
Hei, taivas!
Häivy nurmikoltani!
- Haluatko menettää henkesi? - En.
Häivy sitten täältä!
Kolmipyöräiseni!
Pysy kaukana talostani!
- Myöhästymme. - Tulossa ollaan.
30. päivä lokakuuta: taas yksi kolmipyörä. Tullaan!
Hän teki sen taas, äiti! Hän vei taas yhden kolmipyörän.
Kulta, mehän puhuimme jo tästä.
Et voi tähyillä kaukoputkellasi vanhaa ukkoa joka päivä!
Tuossa talossa on jotain kummallista oikeasti.
Mikä tuo oli?
- Oikeasti. - Hänen äänensä kuulostaa hassulta.
Joku on murrosiässä. "Mitä keholleni tapahtuu?"
- Vai mitä, kaveri? - Pitäisiköhän sinun lähteä mukaamme?
- Pojalla on kiireitä vakoiluhommissa. - En minä vakoile.
- Niinkö? - Kun...
Ei se mitään, kaveri. Sinun iässäsi tein samalla tavalla, -
vaikkakin ne olivat kiikarit, joilla tähyilin Johnsonin kaksosia.
Kumpikaan heistä ei kuitenkaan ollut yhtä kaunis kuin suloinen äitisi.
Voisitko auttaa minua etuhampaan kanssa? Pitelisitkö tätä hetken, kaveri.
Sitä emme saa unohtaa.
Elisa saapuu pian tänne. Jos jotakin tapahtuu, soita poliisille -
- ja piiloudu kaappiisi. - Hän tietää kyllä.
Nähdään huomenna.
- Mitä teit? - Anna minun vain hoitaa ajaminen.
- Missä DJ on? - Olisit varmaan iloinen, -
jos olisin aiheuttanut onnettomuuden.
Anteeksi, tämä naamio päässä on vaikea nähdä.
Ota se sitten pois, Rohmu.
Miksi nostit ikkunan?
- Rohmu? - Hei, DJ.
- Mitkä lapset? - Hei, kulta.
- Voisitko sanoa sen? - Hän tietää sen jo.
- Sano, että rakastat häntä. - Hän tietää sen jo!
Miksi pitäisi avata ikkuna? Olemme jo myöhässä!
Rakastan sinua! Samoin isäsi!
- Haluan antaa hänelle pusun. - Hän on saanut niitä jo tarpeeksi.
Haluan antaa suukon!
Piristy, kohta on halloween. Yhden päivän ja kolmen tunnin päästä on karkkipäivä.
- Katso uutta palloani. - Siisti.
Oletko muuten jo päättänyt? Kallonmurskaaja vai Kryptamies?
Rohmu...
En taida lähteä keräämään karkkia tänä vuonna.
Mitä?
Älä viitsi! Rikot kuuden vuoden perinteen.
Kuusi vuotta kananmunien heittelyä. Minusta on tainnut tulla aikuinen.
Kolme sekuntia jäljellä. Pelaan koripalloa.
Aika lopettaa nöyryytys.
- Oletko kunnossa? - Nenäni meni aivoihin!
- Anna kun katson. Voi luoja. - Mitä?
Olet ääliö.
Missä palloni on?
Voi ei.
- Olen pahoillani. - Odota, DJ!
- Hae sinä se, koska olet aikuinen. - Pallosi meni herra Häijylän nurmikolle.
Sitä ei ole enää olemassa.
Se maksoi 28 dollaria.
Haravoin ison alueen ja pyysin äidiltä dollarin 26 kertaa.
En ole koskaan ennen nähnyt niin paljon vaivaa.
- Häijylää ei ole vielä näkynyt. - Joten?
Hän saattaa nukkua.
- Hyvä on. Teen sen. - En unohda koskaan tätä.
Vauhtia nyt!
- Sinä! - Ei...
- Mitä olet tehnyt? - DJ, tule tänne!
Olen hyvin pahoillani. En tarkoittanut...
Olet mennyttä!
Tule!
- Tule, DJ! - Auta, Rohmu!
Apua!
- Luuletko voivasi tärvellä nurmikkoani? - En. Olen pahoillani!
- Haluatko kuolla? - Rakastan elämää!
- Tämä ei ole mikään leikkipuisto! - Muistan sen tästä lähtien.
Tämä on taloni!
Miksi et voi kunnioittaa sitä? Mikset voi pysytellä kaukana...
Ei sireeniä... Se ei ole koskaan hyvä merkki.
- Olen murhaaja. - Etkä ole.
- Enkö? - Sitä kutsutaan kuolemantuottamukseksi.
Taidan oksentaa.
- Lapsenvahti saapui. - Nähdään, DJ!
DJ, näin äsken ambulanssin. Jäikö minulta jotain mielenkiintoista näkemättä?
Haloo?
- Elisa, voimmeko puhua? - Tietysti voimme, mussukka.
Me pidämme hauskaa! Olen suunnitellut paljon tekemistä.
- He lähtivät jo. - Lähtivätkö?
- Meidän täytyy puhua. - Tavalliset säännöt.
- Kotiin yhdeksään mennessä ja nukkumaan yhdeltätoista. - Elisa!
Kutsu minua Zeeksi. Hallitsen televisiota, stereoita ja puhelinta.
En pelaa lautapelejä, en leiki pienoismalleilla enkä keskustele.
- En ole äitisi enkä ystäväsi. - Älä puhu minulle kuin vauvalle!
Olen oikeastaan aikuinen. En edes tarvitse sinua täällä.
Elisa.
- Miksi rikoit tuon, DJ? - Enkä rikkonut.
Kumpaa luulet heidän uskovan? Mene huoneeseesi.
Haloo?
Todella hauskaa. Katsotaan, pidätkö sinä tästä.
Hauskaa halloweenia, pönttöpää!
- Hyvä homma, Luupää. - Näitkö hänen ilmeensä? Tosi hauska.
Et sinä saa tuoda tänne ystäviä. Kuka tuo on?
Tämä on Luupää, hän soittaa bändissä.
Oli miten oli, mussukka, älä puhu säännöistä, -
sillä nukkumaanmenoaikasi meni kauan sitten.
Tämä on eri asia! Kuunnelkaa!
Soitit siis naapuriin. Reipas poika.
- Hän soitti minulle ensin! - Kuka?
- Häijylä! Ja hän kuoli tänään. - Valehtelet.
Enpäs! Hän kuoli, ja nyt hänen talostaan soitellaan minulle!
Puhelu haudan takaa?
- Olen tosissani! - Hän on tosissaan. Tiesitkö sitä?
- Anna se takaisin. - Saanko hiukan...
- Lopeta! Ällöttävää! - Riittää, Luupää.
Sillä taitaa olla vaikeuksia hengittää, jotain on tarttunut kurkkuun.
- Tarkistetaanpa. - Lopeta, Luupää!
Alakertaan!
Sori, kakru, en voi leikkiä enää.
- Olet todella hauska. - Tiedän, se tulee ihan itsestään.
Minun pitää lopettaa tämä.
- Murharyhmässä. - Missä vanhempasi ovat, Rohmu?
Isä on apteekissa ja äiti elokuvissa kuntovalmentajansa kanssa.
- Tavataan vaaravyöhykkeellä heti! - Selvä.
- Sanoin, että riittää! - Hei, ihan totta.
Hirvittää vähän.
- Näin ambulanssin täällä tänään. - Mitä sitten?
Ehkä Häijylä kuoli oikeasti.
Kävisipä tuuri, sillä hän on paha.
- Ei, hän on vain äreä vanha ukko. - Todellako, Zee?
Minulla oli mieletön leija, kun olin kymmenvuotias.
Lennätin sen niin korkealle, ettei sitä enää näkynyt.
Yhtenä päivänä se putosi. Seurasin narua.
Leija oli pudonnut suoraan -
tuonne sen äijän nurmikolle.
- Ottiko hän leijasi? - Hän vie kaiken, mikä osuu nurmikolle.
Mutta ei siinä vielä kaikki.
Näin hänen puhuvan talolleen -
ja suutelevan sitä.
Kaikki tietävät, mitä hän teki vaimolleen.
Mitä hän sitten teki?
Mies söi hänet!
Luupää! Lopeta!
Olen niin kyllästynyt sinuun! Et yhtään kunnioita naisia!
- Mitä sinä tarkoitat? - Painu ulos täältä!
Nirppanokka...
Mitä sinä tuijotat?
Taidat tosiaan olla kuollut?
Olen nurmikollasi, Häijylä! Mitä aiot tehdä sille asialle?
Mieletön leijani...
TÄHÄN RAKENNETAAN LUKSUSTORNITALOJA
Rohmu!
Rohmu?
- Hirviönmetsästäjä on täällä! - Rohmu, mitä sinä teet?
- Ole hiljaa! - Mitä?
- Häijylä palasi kuolleista. - Ei voi olla totta.
Avaimet on jätetty tänne! Arvaa, uskallanko?
Et kuuntele, Rohmu. Häijylä vainoaa minua.
Olen vastuussa hänen kuolemastaan, ja nyt hän tulee kostamaan.
Olet tosiaan tullut hulluksi.
Hermoilet vain siksi, että tapoit jonkun tänään.
Elämä jatkuu... sinulla.
Yritä rauhoittua. Ole rento, niin kuin minä.
Lopeta pelleily!
- Tarvitsen apuasi. - Selvä.
Jos haluat apuani, tässä sinulle kolme sanaa:
Karkki vai kepponen!
Miten vain. Mennään.
Odota vähän.
Tule nyt, Rohmu.
Kummittelu on ovelaa, mutta todella tylsää. Voinko mennä kotiin nyt?
- Hiljaa, hän voi kuulla! - DJ...
Tämän takia kukaan ei istu vieressämme ruokalassa.
Soitan ovikelloa ja tarkistan talon. Sitten näet, ei kummitusta!
Älä mene! Rohmu, olen tosissani!
Tule takaisin!
- Voi ei, pullo! - Pane se pois ja tule takaisin!
Ketä minä esitän? "Häipykää nurmikoltani!"
Tule nyt nopeasti...
Juokse!
Tännepäin!
Älä katso taaksesi!
Katsoin taakseni!
Luupää? Tullaan!
Älä kuvittelekaan voivasi ryömiä takaisin...
Karkki vai kepponen?
Mitä?
Huomenta, rouva. Äskeinen oli esimakua tulevasta.
Tilastot osoittavat, että karkittomat kodit joutuvat useammin keppostelun kohteiksi.
Jotta välttäisitte keppostelun, myyn karkkeja kouluni Westbrookin hyväksi.
Hyvä koulu, sain kenkää sieltä. Mitä asiaa?
Haluan hyvän alun elämälleni sekä turvata menestyksekkään tulevaisuuden.
Haluat menestyksekkään tulevaisuuden?
Kun tatuoitu mies tulee drive in -luukulle, anna hänen tilauksensa, älä puhelinnumeroasi.
Kiitos neuvosta, panen sen korvan taakse. Sitten asiaan.
Kananmunat, partavaahto, WC-paperi!
Ilman makeisia talonne on oikea maalitaulu.
Hyvä yritys, mutta tämä ei ole minun taloni.
Lapsenvahtina?
Jaarittelu sikseen. Ehkä vanhemmat jättivät sinulle 40 dollaria hätävaraksi.
Ehkä he jättivät 30.
Jos annat 20, kirjoitan kuittiin 30, joten jäät kympin voitolle?
Ehkä. Lisäksi haluan kaksi pussia maapähkinäkököjä.
Saat yhden pussin ja liköörikakun kaupan päälle.
Olet hyvä.
- Kello 08:00, ei huomattavaa liikehdintää. - Ei huomattavaa liikehdintää.
DJ, toin sinulle suklaata.
Nykyinen tila?
- Ei huomattavaa liikehdintää. - Mitä te sekopäät teette?
Emme mitään. Jokin tuossa talossa yritti syödä meidät!
Olemme vahtineet sitä koko yön. Emme poistuneet välillä edes vessaan!
- Älä juo sitä. - Ällöttävää.
Mikä sairaus teillä sitten onkaan, sille takuulla löytyy nimi ja lääkitys.
Zee, puhumme totta! Vastapäisessä talossa tapahtuu jotain pahaa!
Olen iloinen puolestanne. Asiasta kolmanteen...
Oletteko te tähtitieteilijät nähneet Luupäätä?
Hän poistui eilen yllättäen, eikä koskaan palannut.
Ei koskaan palannut?
- Pullo! - Tietysti!
- Selvä... Minulla ei ole aikaa tähän. - Kuuntele, Zee.
- En tiedä, kuinka kertoisin tämän... - Poikakaverisi on luultavasti syöty elävältä.
Sherry Clawson... Minun on mentävä.
Siinä aamiaista. Hyvää halloweenia, luuserit.
- Heipä hei. - Mitä? Mitä nyt?
- Ei mitään. - Haluan katsoa.
VAROKAA
Voi ei!
DJ, puhelimesi soi!
- Älä mene pidemmälle! - Tule tänne!
Oletteko kehitysvammaisia? Jos olette, voin opettaa teille baseballia.
Huomattavaa liikehdintää!
- Mitä teemme? - Tule!
- Juokse, Rohmu! - Minähän juoksen!
Auttakaa!
Haloo!
Täällä eräs vihainen isä kysyy jotakuta Rohmua!
Luuserit, puhun teille!
- Hän on huolissaan sinusta. - Olisi syytäkin!
- Alahan selittää. - Talo yritti syödä meidät...
- Jo riittää selittely. - Minne menet?
Katsomaan, mitä talossa tapahtuu.
- Et voi! - Mikä sinua vaivaa?
Minulla on paha murrosikä.
- Vähennä limsan juontia. - Selvä.
- Lähden etsimään Luupäätä. - Pidä hauskaa. Äläkä hätäile meistä, -
ja kerro hänelle terveisiä. Aja varovasti.
Heippa!
- Kertoisitko, mitä täällä tapahtuu? - Keksin muuten sen murrosikäjutun.
Terve, olen JD... DJ.
Kyllä, isä. Minun piti soittaa, mutta unohdin.
Olen pahoillani!
Ehdottomasti, asia selvä. Olet rakas, heippa.
Tämä on pieni tarkkailuasemamme.
Sellaisena kuin se on.
Julisteet ovat hieman tyhmiä. Aion repiä ne alas ja ripustaa taidetta.
Kuule, isä, syö pääsi! Olisiko sinulla kaljaa, DJ?
- Heipä hei. - Tämä on Rohmu.
- Naiset saavat kutsua Roopeksi. - Jenni Ventti. Olin -
- kahdesti luokan presidentti Westbrookissa. - Siihen kouluun on vaikea päästä.
- Minä pääsin, mutta en mennyt. - Se on tyttökoulu.
Juuri siksi en mennyt.
- Lähellä on hyvä tacoravintola... - Vihaan meksikolaista ruokaa.
- Niin minäkin. - Niin minäkin.
Kiehtovaa, eikö vain?
Se vain istuu ja odottaa.
Irvailee meille... olemuksellaan.
- Voisinko lainata puhelinta? - Tietysti. Kenelle soitat?
- Äidilleni. - Hän ei luultavasti usko. Tämä menee aikuisten käsityskyvyn yli.
Onko tämä pissaa? Jos on, se on todella ällöttävää.
DickJohnson, pissasitko pulloon?
- Tuohan on sinun pissaasi. - Sinunpas.
Voisinko puhua Elsan kanssa? Olen hänen tyttärensä.
Äiti, olin myymässä suklaata Mayvillessä...
- Vihaat siis meksikolaista ruokaa? - Kuten sinäkin?
Mutta minä aloin vihata sitä ensin. Tuossa etupihalla.
Hyvä on, viilataan pilkkua. Minä aloin vihata sitä jo kaukoputken kautta.
Et voi varata tyttöä kaukoputken kautta.
- Et voi edes varata tyttöä. - Juurihan minä varasin.
- Niin minäkin. - Hän ei uskonut minua.
Vallanpitäjät osaavat sitten olla...
Yleensä en hillu teidänlaistenne poikien seurassa.
Mutta talo yritti juuri syödä minut, joten teillä on tunti aikaa.
Voi koiraparkaa.
Tuota en osannut odottaa.
Jaahasvainiin. Nyt taitaa olla hyvä hetki kutsua poliisit.
Tajuatteko, mitä tänä iltana tapahtuu?
- Sadat lapset menevät tuohon taloon. - Odottakaa nyt.
Taidamme ylireagoida. Miettikää nyt.
Vain ääliö menisi herra Häijylän taloon.
- Palloni! - Rohmu, älä!
Tästä tulee vielä verilöyly.
Loistavaa, poliisit tulivat.
Tämän on parasta olla tärkeää, kersat. Olin metsässä painimassa karhun kanssa, -
kun meidät kutsuttiin tänne.
Olin syömässä donitsia.
- Ulos autosta, nilkit! - Eivät he ole autossa.
Hän on ensimmäistä viikkoa hommissa.
Konstaapeli, meillä on syytä uskoa, että tuossa talossa on vaarallinen olento.
- Se on saattanut tappaa miehen. - Ja koiran.
- Kuollut koira! Hätätilanne! - Mitä oikein touhuat?
Kutsun apuvoimia. Etkö kuullut lapsia? Talossa on vaarallinen olento.
Meillä ei ole apuvoimia. Asemalla on vain Jutta.
Eikä tämä ole hätätilanne, kersat ovat vain vetäneet liikaa Kinder-munia.
- Kuollut koira olisi eri mieltä. - Mitä tuli sanottua?
Ei mitään.
Eiköhän tämä riitä, mukulat. On halloween, ja uskokaa tai älkää, meillä on töitä.
- Onko? - Ette saa lähteä! Sillä olennolla -
on suu ja sieltä tulee ulos kieli ja tarttuu kaikkeen, vetää ne sisään -
- ja sitten se syö ne! - Riittää jo.
Asia on nyt niin, että -
yritämme saada tämän kuulostamaan tavallista vakavammalta.
Ongelma on nyt siinä, ettei se kuulosta tippaakaan todelliselta. Morjens.
Hyvä on, minä näytän teille.
- Jos tilanne karkaa hanskasta... - Tähtäämme Isojalkaan.
Se on ladattu!
Fiksu talo.
Hei! Te molemmat!
Tulkaa tänne autolle. Vauhtia.
Unohdan heittämäsi kiven, koska se tanssi oli pirun hauska.
Mutta kun ensi kerralla kajoatte tuohon taloon, lennätte kaikki selliin.
- Kymmenen sekuntia aikaa häipyä. - Mutta me tarvitsemme apuanne!
Työtänne on auttaa meitä.
Yksi, kaksi, kolme.
Neljä, viisi.
- Varokaa vähän! - Kotini on tuolla.
- Se hallitukseen luottamisesta. - Tiedän, vihaan hallitusta.
- Olemme pulassa. - Emme ole. Haemme ammattiapua.
Edessänne on kolminkertainen aluemestari -
yli 14-vuotiaiden sarjassa Lahtaan Kaikki -pelin pelaamisessa.
Hänen nimensä on Riku Dillenski, mutta häntä kutsutaan Dilleksi.
- Niin ketkä kutsuvat? - Minä ja DJ.
Hän on maailman fiksuin tyyppi.
- Mennään puhumaan hänelle. - Odota vähän, Jenni!
Dille on pelialueella. Häntä ei kannata silloin häiritä.
Hyvä on. Kuinka kauan hän pelaa?
Sitä ei moni tiedä. Kerran hän pelasi neljä päivää putkeen -
yhdellä kolikolla, kanisterillisella kaakaota ja vaippa päällään.
Hän on elävä legenda.
Jos hän ei tule pois pelialueelta, niin me menemme sen sisälle.
Kohta tulee ruumiita...
Näittekö? Katkaisin sen pään taas. Tietenkin te näitte, -
- onhan teillä silmät päässä. - Herra?
Mitä? Pelaan parhaillaan videopeliä katsomatta edes näyttöä.
- Mitä? - Häijylän talo on riivattu.
Minun on tuhottava se ennen kuin...
Rauhoitu. Oman oksennukseni syöminenkin olisi mukavampaa, kuin tuon kuunteleminen.
Mitä pidät julman kirveeni kylmyydestä?
Vai että riivattu talo?
Matkoillani videovuokraamoon ja sarjakuvamessuille -
olen nähnyt paljon outoja ja hämmästyttäviä asioita.
Olen kuullut tarinoita rakennuksista, joita ihmissielut riivaavat.
Sielu yhdistyy rakenteisiin -
luoden näin harvinaislaatuisen hirviön.
Hirviön nimeltä Kotimus Kammotus.
- Onko talo siis itse herra Häijylä? - Miksi se tappaa vihollisensa?
Hauskaa kuolemaa.
Miten sen saa tapettua?
On iskettävä sen elämän lähteeseen. Sydämeen.
- Mutta taloilla ei ole sydämiä. - Juuri näin!
Saatat olla oikeassa.
Anteeksi, lapset. Minulla on nyt hyvin tärkeitä asioita hoidettava.
Emme taida nähdä enää myöhemmin.
OLET MENNYTTÄ KALUA
- Sitä on siis iskettävä sydämeen. - Mutta miten löydämme talon sydämen?
Häijylän kuoleman jälkeen piipusta on tullut savua.
Lämmityskattila on talon sydän.
Jos haluamme sammuttaa tulen, meidän on mentävä sisälle.
Tulematta syödyiksi.
- Nukke! - Minähän vain piirtelin...
Ei, minä keksin! Ensin rakennamme nuken.
Laitamme nukkeen pari pulloa yskän- lääkettä, jotka lainaat isäsi apteekista.
Syötämme nuken talolle, talo nukahtaa. Menemme sisään, -
sammutamme tulen ja tulemme ulos.
- Kysymyksiä? - Oletko hullu?
En halua varastaa lääkkeitä isältäni, en halua mennä hirviön sisään, enkä halua kuolla!
- Minusta meidän kannattaa yrittää. - Olen samaa mieltä, tehdään se.
- Mutta minä halusin tuon. - Et voi olla tosissasi.
- Rohmu! - Mitä?
Anteeksi.
Mene.
No niin, imurinukke, siirrän sinut asemiin.
Älä pelkää, koulutin sinut urheaksi.
Olet rakas, imurinukke.
Ala tulla jo.
Karkki vai kepponen?
Töpseli kiinni!
Se oli niin lähellä.
Roskaaminen, vetelehtiminen, vandalismi, irtolaisuus...
- Ja maanpetos! - Ei maanpetosta.
- Oletko varma, koska... - Olen varma!
No niin, lapset, ulos pöntöistä. Vauhtia!
Kuulitte, mitä iso kaveri sanoi. Näette valon, kävelkää sitä kohti.
Eteenpäin vain, liikkuu, liikkuu. No niin, pudottakaa aseenne.
Heittäkää ne tänne.
- Ammun teidät kohta. - Mitäs meillä onkaan täällä?
- Pysy täällä, minä tarkistan tämän. - Homma on hanskassa.
Onko jokin hauskaa? Koetteletko minua? Oletko kovakin tyttö?
Mollaatko virkamerkkiä? Et halua tehdä sitä. Koettele minua, pyydän.
- Se oli siinä, nyt riitti! - Onko sinulla jotain asiaa, possu?
- Viemme heidät! - Asiaa! Minne viemme heidät?
- Vankilaan. Nyt mentiin. - Kuulitteko? Te lähdette vankilaan.
- Teidän on uskottava meitä! - Teillä on oikeus olla hiljaa.
- Talo on hirviö! - Ajatella, että uskoin sinua.
Olen teidän puolellanne. Serkkuni on poliisina Milwaukeessa.
- Tavallaan, on hänellä ase. - Sinuun ihastutaan piirissä, pallopää.
- Me olemme superkyttiä! - Siksi asunkin kerrostalossa.
- Kuulitko tuon? - Se on mahani, näännyn nälkään.
Ei, tuo kuulostaa vaaralliselta otukselta. Menen tarkistamaan asian.
Voi jukra! Ihan kuin yrittäisi kouluttaa koiranpentua. Tulen kohta takaisin.
Ei, ei, älkää menkö sinne!
Mitä?
Menen takaa. Superkierähdys.
Takaisin pihatielle! Äkkiä!
Missä olet, kammottava otus? Löydän kyllä sinut.
Liikkumatta, puu!
Nappaa se, IsoDee! Se koski konstaapelin aseeseen, se on laitonta!
- Minä tulen, Hönö! - Laske minut alas!
- Hälytän lisäapua! - Luulin, ettei sellaista ole!
Haen Jutan!
Jutta!
Voi herra jumala! Taidan saada sydänkohtauksen!
Yritä pysyä rauhallisena. Selviämme, jos olemme rauhallisia.
Olen liian nuori kuolemaan!
Jenni, olen aina rakastanut sinua!
- Rohmu! - Anteeksi.
En uskalla katsoa!
Kaverit, nyt mennään!
Olemme kuolleet! Sinä tapoit meidät, ja nyt olemme kuolleet!
En usko talon tietävän, että olemme täällä.
Se varmaan luulee meidän olevan autossa.
Kuunnelkaa, ihan kuin se nukkuisi.
Ainoa tapa päästä täältä hengissä, on etsiä sydän ja sammuttaa tuli.
Ehkä meidän pitäisi pohtia muita vaihtoehtoja?
Toki. Toinen vaihtoehto:
odotamme tekemättä mitään, kunnes se herää ja syö meidät.
Etsitään sydän ja sammutetaan tuli. Selvä homma.
Räjähteitä, vähänkö siistiä.
- Hän katseli minua. - DJ!
Näitkö koskaan vaimoa?
Ihmiset sanoivat hänellä olleen vaimo, -
mutta mies lihotti hänet ja söi suihinsa.
Tuhoamispartio.
- Anteeksi. - Tulkaa nyt.
- Ole hiljaa. - Ei hätää, minulla on kevyt askel.
Tuolla! Ampukaa se!
- Luulin, että jos ammun sydäntä... - Tuo ei ole sydän.
- Mikä sitten on? - Jos nuo ovat hampaat -
ja tuo on kieli, silloin tuon täytyy olla kitakieleke.
- Eli tämä on siis tyttötalo? - Mitä?
Ei! Se stimuloi kakomisrefleksiä. Kaikilla on kitakieleke.
Ei minulla ainakaan.
Älä!
Hyvä on, mennään.
Liikumme nopeasti ja hiljaa. Älkää koskeko mihinkään ja pysykää yhdessä...
- DJ! - Odota...
Minä pelastan sinut.
- Rohmu, lopeta! - Anteeksi, luulin sinun olevan...
- DJ! - Rohmu, se on lelu.
- Missä DJ on? - Tulkaa tänne.
Katsokaa kaikkia näitä leluja.
Tämän täytyy olla herra Häijylän salainen jemma.
Jemma...
Teidän kannattaisi varmaan katsoa tätä.
Karoliina, jättiläisnainen.
- Avain. - Meillä ei ole aikaa tähän.
Meidän on löydettävä ulospääsytie.
Mitä sinä teet?
Meidän kellarissamme on vain pingispöytä.
- Karoliina. - Pyhä jysäys! Mies tosiaan söi hänet.
Ei hän ole voinut. Naisen koko vartalo on sementin peitossa.
Katsokaa kaikkia näitä tavaroita.
Miksi hän rakentaisi Karoliinalle pyhätön, jos hän tappoi hänet?
Ehkä hän tunsi olonsa syylliseksi. DJ, voimmeko lähteä?
Tiesin aina, että salasitte jotain, herra Häijylä.
Herää, isonenä!
Se on hereillä. Juoskaa!
Piiloutukaa!
Hei, tunnen tuon äänen.
Palloni! Minne pompit? Tule tänne.
- Rohmu, tule takaisin. - Tulehan tänne.
Sainpas sinut.
Tappajajousia!
Jättäkää minut rauhaan!
Voi ei.
Rohmu!
Sain sinusta otteen!
DJ, varo!
Ei!
Kitakieleke!
- DJ! - Rohmu!
Äiti!
- Iljettävää. - Oksennettiinko meidät juuri?
Kitakieleke avasi hätäpoistumistien.
- Se siitä. Olipa taas loistava ajatus, DJ! - Mitä oikein haluat?
- Itse et ehdottele hyviä ajatuksia. - Haluatko kuulla hyvän ajatukseni?
Menen kotiin tekemään Aveilvoileivän! Nähdään!
- Häivytkö, vaikka talo on vielä elossa? - Panin henkeni likoon puolestasi, -
varastin lääkkeitä takiasi! Olisin voinut kuolla!
- Niin minäkin. - Sinähän Häijylän tapoit!
- Hankimme tyhmää palloasi takaisin... - Lopettakaa! Käyttäydytte lapsellisesti.
Mehän olemme lapsia! Mitä oikein ajattelimme?
Yritimme nukuttaa talon yskänlääkkeellä. Voisiko tyhmempää olla?
- Minne menet? - Kotiin. Olen surkea.
DJ!
Hän jäi sentään ambulanssin alle.
DJ?
Se on kummitus!
Katoa!
Katoa itse. Häipykää!
Hän ei ole kummitus. Hän ei ole kuollut. En ole murhaaja!
En tietenkään ole kuollut. Kuka niin on sanonut?
- Te kuolette, jos ette häivy! - Tule, DJ!
Ettekö tiedä, mikä päivä nyt on?
Aikani on käymässä vähiin.
Kulta, tulin kotiin.
Voi sinua, kulta.
Kattotiilesi ovat epäjärjestyksessä ja ikkunasi ovat rikki.
Ei hätiä mitiä, kulta.
Se on hän. Talo on se nainen.
- DJ, mitä teet? Tule takaisin! - Minne menet?
Herra Häijylä!
- Tiedän Karoliinasta. - Mitä?
Mitä muka tiedät? Et tiedä mitään.
Olit talossani!
Ette tappanut häntä, ettehän?
Rakastan häntä niin paljon.
Terve.
Voin viedä sinut pois täältä. Pitäisitkö siitä?
Kyllä!
MYYTY
Avaa silmäsi.
Tiedän, ettei tämä ole kummoinen, mutta...
Jättäkää taloni rauhaan!
Revin ne palasiksi.
Karoliina, mikä hätänä? Oletko loukkaantunut?
Kyllä olen! Nuo rikolliset hyökkäävät taloamme vastaan.
He ovat vain lapsia, kulta. Nyt on halloween.
- Se on taloni, ja he satuttavat minua! - Katso minua!
En anna kenenkään loukata sinua. Karoliina...
Senkin riivatun huligaanit! Minä...
Lopeta!
Rakensin talon loppuun asti. Karoliina olisi halunnut niin.
Hän kuoli, mutta hän jäi taloon.
VAROKAA
Juuri sinä yönä. Joka vuosi sinä samana yönä...
- Minun oli ryhdyttävä varotoimiin. - Karkki vai kepponen?
Minun oli pakko.
Hei siellä!
Pysykää erossa talostani!
Hän hyökkää kaikkia lähelle tulevia vastaan. Mene.
Tulen, kulta. Mene!
Ei, odottakaa! En jätä teitä. Tiedän, että suojelitte meitä kaikki nämä vuodet.
Nyt on meidän vuoromme suojella teitä. Päästäkää irti hänestä.
Jos päästän hänestä irti, minulla ei ole ketään.
Se ei ole totta.
Älä!
RÄJÄHTEITÄ
Talo on elossa!
- Mitä oikein teet? - Yritän hidastaa talon kulkua!
- Tulkaa, herra Häijylä. - Juoskaa! Minä en pysty.
- Pitäkää kiirettä! - Menkää! Pärjään kyllä.
Tulkaa!
Jätä lapset rauhaan, Karoliina!
- Karoliina. - Herra Häijylä...
Kultaseni. Olet ollut tuhma tyttö, vai mitä?
Olet loukannut ihmisiä. Voi Karoliina...
Olemme tienneet tämän päivän koittavan, vai mitä?
Minun täytyy korjata asiat parhain päin.
Olen aina toiminut parhaaksesi, enkö olekin?
Enkö olekin, tyttö?
Karoliina...
Tämä pitää tehdä.
- Jätä hänet rauhaan! - Pidä likaiset lankkusi erossa ukosta!
Täältä pesee! Ja täältä!
Ota tämä.
Sinun täytyy auttaa. Tiedän, että pystyt siihen.
Ala mennä!
- Miten osaat ajaa tällä? - En osaakaan!
Savupiippu! Tuli palaa edelleen.
- Jen, oletko kunnossa? - En ole varma.
- DJ, heitä se pois! - Yritän.
Rohmu, sinun pitää saada talo tuon nosturin alle.
Helppo nakki!
Nyt saat opetuksen, kun kiusasit ystäviäni!
Äiti!
Rohmu, kuuletko? Kaveri?
Kaverit! Katsokaa, kuka juuri voitti! Minä, mokailija!
- Anteeksi. - Tulkaa! Katsokaa minua!
Et voi tehdä noin, se ei ole reilua!
Juuri noin, Rohmu! Jatka samaan malliin.
Sinä et ole mitään! Olet vaja, etkä mikään talo!
- Minä en pysty tähän. - Pystytpäs.
- Mene. - Suutelin tyttöä. Suutelin häntä suulle.
Kaverit, pitäkää kiirettä!
Anteeksi!
DJ! Vauhtia!
Minä lennän!
- Sytytä tulilanka kolmannella. - Ymmärretty!
- Yksi! - Pian nyt...
- Kaksi! - Hyvä!
DJ!
Kolme!
Kuuletteko jotakin?
Se tulee tuolta. Tulkaa.
Voi rakkaani...
Hyvästi.
Olen pahoillani, herra Häijylä, -
talonne ja vaimonne takia...
Tai talovaimonne.
45 vuotta...
Olemme olleet satimessa 45 vuotta ja nyt -
olemme vapaita!
Olemme vapaita! Kiitos ystäväni.
Kiitos kaikille! Olemme vapaita!
- Olkaa hyvät. - Kiitos.
Hauskaa halloweenia! Seuraava.
Mitä Häijylän talolle tapahtui?
Se muuttui hirviöksi, joten räjäytin sen.
- Karkki vai kepponen? - Tarvitsemme kolmipyöräistä.
- Yksi kolmipyöräinen tulossa. - Kolmipyöräinen.
- Kolmipyöräinen.
Minun kolmipyöräiseni! Olen kaivannut sitä paljon.
- Kiitos, herra! - Hauskaa halloweenia!
Äitini on tuolla.
Voisimme viettää pian taas aikaa yhdessä.
Nähdään.
Onnea murrosiän kanssa!
- Hän tarrasi takapuoleeni. - Sepä kiva, Rohmu.
- Herra Häijylä, aika lähteä. - Menkää te vain, minulla on vähän töitä.
- Kiitos! - Nähdään.
- Heippa. - Pysykää poissa nurmikoltani.
Kunhan vitsailin.
- Luuletko, että hän pärjää? - Kyllä pärjää.
Hän lähtee lomalle, ruskettuu ja saattaa vaikka tavata jonkun uuden.
Kenties tällä kertaa jonkin mukavan rantatalon...
- DJ, katso ketkä tulivat. - Näen itsekin, kiitos.
- Hei, pojat! - Hei, isä!
Mitä ihmettä? Odottakaa. Antakaa kun arvaan.
- Likaisia merirosvoja? - Aivan oikein! Likaisia merirosvoja.
Näytätte hurmaavilta. Pitäkää hauskaa tänä iltana.
Olit oikeassa.
Olemme liian vanhoja karkki vai kepponen -leikkeihin.
Niin varmasti olemme.
Toisaalta, olemme työskennelleet koko illan.
- Karkkiaika? - Karkkiaika.
Olemme palanneet!
Saimmeko juuri...
On halloween. Mitä sanoisit, -
jos lähtisimme tutkimaan karkkeja?
- Voisimme myös syödä karkkeja. - Tuo on hyvä ajatus.
Lähdetään syömään karkkeja. Paljon herkullisia karkkeja.
- Kuten porkkanoita. - Missä auto on?
- Niin minä surmasin mystisen lohikäärmeen. - Niinkö? Mahtavaa.
- Tule, kulta. Lähdetään. - Älähän hätäile, Luupää.
Ajat ovat muuttuneet. Dille ei ole kaltaisesi.
Hän osoittaa minulle ansaitsemaani arvostusta ja viettää aikaa kanssani.
Aivan sama.
Luupää!